Pokrovitelj
![](images/Image/jel-baner1.jpg)
Film
![](images/Image/royal_th170.jpg)
Knjige o 27. martu
![](images/Image/monografija_muzej_naslovna_t.jpg)
Rehabilitacija
![](images/Image/rehabilitovan_1.jpg)
Sahrana na Oplencu
![](images/Image/sahrana_oplenac1.jpg)
Godišnjica
![](images/ban_70_1.jpg)
Saznajte više...
Милан Антић: Намесници и Министар Двора пред судом
Милан Антић: Изводи из бележака
- И гроб и роб: Одговор Драгише Цветковића Ивици Дачићу (Press, 04.10.2009.)
- Како бака каже (Одговор Вељка Лалића Жарку Кораћу, Press, 04.10.2009.)
- Стотине 'издајника' чека рехабилитацију (Press, 26.09.2009.)
- Рехабилитован Драгиша Цветковић (Press, 26.09.2009.)
- Ексклузивно - УДБА: Досије Милана Стојадиновића
- Ексклузивно: Подела Југославије почела у Аргентини! (Press, 15.3.2009.)
- Отворен досије Мустафе Голубића: Стаљинова наредба - Дража уместо Тита (2. део, Press, 28.12.2008.)
- Отворен досије Мустафе Голубића: Издао ме Тито! Али, нека га... (1. део, Press, 14.12.2008.)
- Милан Стојадиновић у тајном архиву УДБЕ (фељтон, Вечерње новости 2005)
Милан Стојадиновић у тајном архиву УДБЕ
"МЕРЦЕДЕС" С ПЕТОКРАКОМ
(6. део)
Вечерње новости, 20.01.2005
ПИШУ: Вељко Лалић и Угљеша Балшић
НА састанку с Бошком Видаковићем договорено је да Милан Стојадиновић ради с конзулом у Буенос Ајресу. Његово шифровано име постало је - Мерцедес. Бивши председник владе, један од најбогатијих и најмоћнијих људи предратне Југославије, тако је 28. октобра 1952. године и дефитивно постао - повереник Удбе.
Први извештај конзула који себе потписује с Карлос почиње класичним полицијским испитивањем. За разлику од пријатељског ћаскања с Бошком Видаковићем, директором СИД-а и једним од обавештајаца на врху комунистичке полиције, Стојадиновић се сада суочио с оперативцем који од њега тражи само једно - да сарађује.
Бивши председник владе и нови конзул у Аргентини праве договор како да искључе "Амига", као посредника, како да "Српска застава" више пише против усташа, а мање против комуниста... Стојадиновић, затим, износи свој захтев - пита за брата.
- На то сам почео о његовој сестри онако како је дато у шифрованом писму из земље с извесном изменом у првом делу, где нисам говорио да је "фронтовка" и слично, него да је коректна грађанка - пише Карлос.
Његово излагање Стојадиновић је мирно слушао, све док Карлос није испричао како је његова сестра "огорчена на њега, како га окривљује за смрт свога мужа и своје тешко стање и положај његовог брата у затвору". Стојадиновић је био ван себе. Питао је: "Зар је могуће да је она то говорила?"
- ЈА сам потврдио, поновивши овај део из почетка (намерно), а затим даље, додавши да ми је за сада све то познато само из једне кратке информације од Босанца, а да се надам да ћу нешто детаљније моћи да му кажем чим примим пошту. Моје излагање је на Мерцедеса (како се може закључити и по његовом изгледу у том моменту и по реакцији) деловало поразно и изненађујуће. Испричао ми је случај с мужем његове сестре, бранећи се да он није ништа крив за његову смрт, јер је убијен при завршетку рата док још није постојала активност редовних судова у Београду. Неколико пута је с чуђењем замишљено понављао да како је то могуће да га ова оптужује, да је огорчена на њега и слично, али је на крају после мог излагања о томе да јој је учињена помоћ рекао "Па, ипак су ово добре вести".
- Ја сам се тобоже извинио да ми је лично неугодно што сам му саопштио за њега тако неугодно мишљење његове сестре, што је он прећутао и затим рекао "А, шта има у вези с братом?"
- У вези с братом - одговорио сам - ствари стоје како је уговорено између вас и господина Б. (Бошко Видаковић је господин у извештају Удбе. прим. аут.) на вашем последњем састанку, и решење братовог, како и сестриног питања, зависи од испуњавања обавеза које сте преузели на себе. Овакав мој одговор као да је мало збунио Мерцедеса и он је само оборио поглед одговарајући неколико пута - "да".
Мучан разговор прекинуо је неки службеник, после чега је југословенски конзул, како каже, "одлучио да пређе на озбиљан разговор".
- Поставио сам му питање да ли му је познато место боравка Веверице (Анте Павелића), због наводног интервјуа с дописником агенције Анса у Уругвају, те писања неких мадридских листова, да се Веверица налази у Уругвају.
СТОЈАДИНОВИЋ је казао да Павелић сигурно није у Уругвају, да он познаје дописника Ансе, и да је тај интервју сигурно још раније направљен.
Њему је познато да су Аргентинци после нашег захтева за екстрадицију упозорили Веверицу да се повуче и забранили му свако политичко деловање - каже се у извештају Удбе. - Износио је даље како се Веверица врло мало креће, слабо је обучен и остарео, и да се врло мало појављује међу усташком емиграцијом пошто му је то забрањено од Аргентинаца (ово забрањиване поменуо је и подвукао неколико пута), као и због његовог изгледа, како се његова емиграција не би деморалисала.
Карлос каже да је тада помислио на две могућности: "Или хоће свесно да ме обмане сматрајући да немам појма о деловању ове емиграције (што није одговарало његовом држању) или просто он нема појма о деловању Веверице и усташке емиграције и држи се на подацима из 1950. године".
Југословенски конзул затим каже да је био сигуран да га Стојадиновић шаље на погрешан пут, па га пита шта он мисли о усташкој пропаганди овде?
Мерцедес је изнео да не чита ту штампу - пише конзул. Поставио сам му питање како гледа на Јелићеву акцију у Немачкој и њен одјек овде у Аргентини. Он је прво упитао о ком се Јелићу ради, па се онда присетио. "Да није то онај кога су Енглези заробили на неком броду?" (др Бранко Јелић, усташки вођа у Немачкој после Другог светског рата) Када сам му потврдно одговорио, рекао је да не зна ништа нарочито о томе, али да је Јелић демократскијег мишљења него Веверица, али да уопште узевши маршал може да влада докле хоће у Југославији поред активности Веверице овде и Јелића у Немачкој.
ПЛАН ЗА БОСНУ
МИЛАН Стојадиновић и југословенски конзул у Буенос Ајресу причали су о разним темама, а као једну од најинтересантнијих Удбин обавештајац издваја - дискусију о односима Срба, Хрвата и муслимана у БиХ.
Стојадиновића је највише занимало шта би било у Босни у случају неког плебисцита. Да ли су за садашњу Босну или Мачекову концепцију раздвајања на две стране: Срба и Хрвата, и потпуно елиминисање муслимана. Питао је о рату у БиХ, и покољима, те ко је предњачио у том? Да ли постоји и даље она мржња која је и раније постојала у БиХ?
- Ја сам му дао једно шире образложење, објаснивши да народ БиХ од послератног уређења већ види практичне користи и велике могућности просперитета, и да никоме не пада на памет било какво цепање, да су мржње које су створене ранијим режимима и у току рата сада неприметне и незначајне, јер се о њима може говорити само као о појединачним случајевима, пише комунистички обавештајац у свом извештају, па подвлачи "издајничку улогу четника у току рата, која је допринела распиривању националне мржње и довела до фаталних последица, јер су се ови понашали као и усташе, клали и палили невин муслимански живаљ".
(НАСТАВЉА СЕ)
(Фељтон објављујемо уз дозволу Вечерњих новости.)